Jeg var et sjenert barn...
...men bare utenfor huset.
Når jeg var alene på rommet, kunne jeg føle meg som meg selv.
Men når jeg ikke var på rommet mitt, men sammen med andre,
følte jeg at jeg måtte sette opp en fasade...
...og være som alle andre.
Men jeg visste jeg ikke var som alle andre.
Det er en spesiell spenning i lufta med 40000 fans
som venter på at Madonna skal gå på scenen.
Faktisk, på alle stopp på den 15000 km lange turneen,
har Madonna laget oppstyr.
Jeg vet hvorfor jeg og Jose ble valgt.
Hun ville at vi skulle koreografere Vogue-videoen...
...og turneen etterpå.
Vi gjorde allerede vogue-greia.
Gruppa vår var ganske kjent
på undergrunnsscenen i New York City.
Madonna kom til New York for å møte oss.
Hun sa, “Hei, hva skjer? Jeg har hørt mye om dere
og vogue-greia dere gjør.
Jeg vil se. Får jeg det?”
Veldig tydelig.
Jose er veldig ung.
Han har talent innen mange danseformer.
Hun så rått talent. Hun så karakter.
Ungt, kunstnerisk uttrykk på sitt beste.
Sa hva jeg mente, akkurat som henne.
Vi bar vår fargeprakt som en advarsel.
Ja, vi har på øreringer. Ja, vi har på eyeliner.
Men ikke ta dette... som et tegn på svakhet.
ÅPEN AUDITION FOR HEFTIGE MANNLIGE DANSERE
SOM VET BETYDNINGEN AV TROOP STYLE, BEAT BOY OG VOGUE
Jeg husker jeg så annonsen.
Jeg hadde nettopp hatt den tøffeste sommeren i livet mitt.
Hadde ikke penger til mat eller til å komme meg rundt.
Jeg hadde en fæl bleket hockeysveis.
Hadde aldri sett så mange på en audition.
Det var galskap.
Køen gikk ned hele gata.
Jeg var ung, sulten og Amerika var nytt for meg.
Jeg kom i juni 87.
20. juni 87.
Etter å ha vært i New York i tre år,
fikk jeg jobb hos Madonna.
Dette er vilt. Jeg får panikk nå.
Belgisk stress.
Jeg har alltid villet at folk skal se på meg.
Jeg har alltid villet være den beste danseren og artisten.
Jeg ville være best i alt.
Og innen dans var jeg som oftest det.
Jeg husker jeg kom hjem
og hadde fått en beskjed på telefonsvareren.
Ingen har telefonsvarere lenger.
Beskjeden lød: “Hei. Jeg prøver å få tak i Carlton. Dette er Madonna.”
Og jeg tenkte: “Hva faen? Hun ringte hjem til meg.”
Hun sa hun skulle på en klubb som het Club Louis.
Og hun inviterte meg til å bli med.
Alle guttene var der,
Kevin og Oliver var der, Jose og Luis.
Jeg tror at dem som endte opp med å bli danserne var der den kvelden.
Herregud.
Jeg dro hjem: “Mamma, jeg klarte det.”
Sank ned på kne og begynte å gråte.
Og det var det.
Posér
Madonna hadde sett mange bra dansere.
Jeg tror at når du har sett mange bra dansere,
så er det stil og personlighet som avgjør.
Det var et uttrykk jeg alltid fulgte,
som representerer hvordan hun behandlet oss,
og det var: “Gi meg mer av deg.”
Gi meg mer av deg.
Liberale.
Uttrykksfulle. Vi var akkurat det hun likte den gangen.
Trykket på knapper og var ikke redde for å fortelle hvem vi var.
Ikke gå for nest best, kjære
Sett kjærligheten på prøve
Du vet at du må
Showet handlet om frihet.
Frihet som artist, frihet som menneske.
Frihet i forhold til å si sannheten.
Uttrykk deg selv
Uttrykk deg selv, ikke sant, og ikke skam deg.
Hei, hei, hei
Vi hadde vår egen greie, vår egen holdning og stil.
Vi er alle oppdratt ulikt.
Selv om seks av dem var homofile, var alle oppdratt ulikt.
Vi hadde en historie å fortelle.
Herregud, Oliver fikk høre det av og til.
Vi var alle klassisk skolerte dansere.
Han var den eneste som bare kom fra en hip-hop-bakgrunn.
Vi pleide å si at han ikke var en ekte danser.
Før jeg møtte dem,
hvis noen var homo...
...ville jeg nok slått ham ned.
Vi så en fargerik skinnjakke...
...og han var blond.
Vi var så heftige og fargerike selv, at
det var det første vi så.
Den andre fargerike personen.
Finner ut at den andre fargerike personen ikke engang var homofil.
Alt er selvfølgelig fargekoordinert.
Det triste er at jeg har mer klær enn kona.
Det fine er at kona mi ikke er materialistisk.
Ringen hennes er enkel, livene våre...
Livet hennes er enkelt. Ikke mitt.
Jeg er en slik person.
Har alltid vært slik.
Men si en person...
Si en person, en mann...
...som har rosa, semskede Adidas-sko.
Nettopp.
Han så ikke ut som noen homofob.
Ikke slik han gikk kledd.
Hvordan kan du være homofob?
Jeg mener...
...du ser ut som en papegøye.
Når du kastes inn i en slik situasjon, er det et akvarium.
Vi er her, og alle andre er utenfor.
Det er... en fysisk bølge.
En vind av skrik.
En storm, en orkan av skrik, og stemmer som tydelig treffer deg.
Du hører det ikke bare i det fjerne.
Det treffer deg i ansiktet.
Det var sprøtt.
Ikke bare så vi “Vi elsker Madonna”-skilt der ute,
vi så: “Vi elsker Kevin.” “Vi elsker Carlton.”
“Vi elsker Luis og Jose.” “Vi elsker...” ikke sant...
...blant publikum.
Dette er det første av åtte utsolgte Madonna-show
i New York-området de neste to ukene.
Som alt annet Madonna gjør, har denne turneen høy sjokkfaktor.
Talsmenn for rockesangeren Madonna
sier at Metro Police og aktorene
truet med å arrestere stjernen i går kveld for utuktig og uanstendig adferd.
Jeg er klar over at Vatikanet og enkelte katolske kretser
beskylder showet mitt for å være syndig og blasfemisk.
At de prøver å hindre folk i å se det.
Hei, dere. Velkommen.
Velkommen til der jeg vokste opp.
Kom inn.
Dette er rommet jeg bor på nå.
Det er nå roterommet.
- Hei. Jeg er Jimmy. - Dette er Jimmy, typen min.
- Hei. - Hans store hode.
Ok. Bli med denne veien.
Dette er moren min. Mamma?
Saluda, mami.
Hei.
Det er moren min. Kom, así.
- Hei. - Det er kvinnen, dere.
Hun sier at da vi var i Europa...
...så hun på nyhetene...
...at alle ringte henne eller...
Hun...
Hun sier det var en stor greie. Det var veldig kontroversielt.
De sa at vi var fra Sør-Amerika.
Og jeg og Luis var fra det søramerikanske miljøet,
det var en stor greie.
Så de ringte henne,
og da hun dro på butikken
sa de: “Herregud. Vi så sønnen din. Så kontroversielt.
Han ble nesten arrestert i Europa for å være det og det.”
Innen vi dro fra Japan,
merket jeg at jeg var veldig knyttet til danserne og...
...begynte å føle meg som en mor for dem.
Gabriel, siden du aldri var frekk mot meg,
får du den eldste og mest verdifulle.
Takk.
Hvil i fred.
Elsker ham.
Elsker ham så høyt.
DANSERE OG SANGERE
Disse to tok vare på meg: Kevin og Gabriel.
De passet på meg da jeg var på turné.
For de visste hvor jeg kom fra.
Alle visste hva jeg sto for og hvor jeg kom fra, men har alltid passet på meg.
Jeg sier ikke at resten ikke støttet meg,
men jeg var så ung.
Hvis jeg ikke kommer frem på grunn av skoene mine.
Vil jeg si jeg har et problem.
Hva har vi her?
Noen bilder fra turneen.
Der er Gabriel.
Der er jeg.
Han var uoffisielt favorittbarnet.
Det var noe ved ham som var... fredelig.
Alltid en fredelig... lys tilstedeværelse.
- Her er julegaven min. - Hva er det?
Julegaven min fra Madonna. Lenge siden.
- Hva står det? - “Til min asiatiske skjønnhet.
Kevin, kjære, grip livet ved ballene og ikke slipp.”
Jeg kalte dem min første familie.
Utenom de kjødelige slektningene,
er de definitivt min første familie, som jeg knyttet bånd til.
Det var en del av livet som formet meg.
Moren min var fraværende da.
Så å ha Madonna der...
...fylte det tomrommet for meg, og for henne også, tror jeg.
Hun ville ha barn, og jeg ville, ikke ha en ny mor akkurat,
men jeg likte absolutt... å ha noen som...
Jeg visste jeg kunne stole på henne.
Det var et vennskapelig morsinstinkt hun fikk.
Når du er i det elementet og er superstjerne,
er det vanskelig å finne sannheten.
Barn kan være veldig ærlige.
Og homofile barn kan være veldig ærlige og fargerike.
Vi er her! Vi er homo! Bli vant til det!
HOMONASJON - BLI VANT TIL DET!
Vi er her! Vi er homo! Bli vant til det!
Det var mye misforståelser mot det homofile miljøet på den tiden,
og det ble ikke lett akseptert.
Den var morsom en stund... den homofile scenen,
men da AIDS og HIV kom,
ble alle kjemperedde.
AIDS: VI TRENGER FORSKNING. IKKE HYSTERI!
Jeg tror det var en tid da...
...man trengte noe nytt.
Noe nytt og kunstnerisk.
Noe utenfor normen.
Det var først og fremst timing på 90-tallet.
Jeg tror det var da verden var klar for det.
Og man trengte Madonna til å få det frem i lyset.
Gjør dere klare, Amerika. Her kommer I seng med Madonna.
Madonnas Blond Ambition-turnè i sommer har skapt oppmerksomhet verden over.
Dokumentaren om turneen er like het
som den første visningen indikerer.
I seng med Madonna er filmet som en dokumentar.
Noen av de mer avslørende scenene inneholder intime samtaler
med kordamer og dansere.
Det er scener med to menn som kysser.
En av de største hensiktene med filmen var å...
...igjen, trykke på knapper.
Vil vi bli akseptert av Hollywood?
Nei!
Bryr vi oss om hva folk mener?
Nei!
Våre første gjester er to av mennene som begynte vogue-galskapen.
De er Madonnas hoveddansere, og er med i filmen I seng med Madonna.
Dette er Luis og Jose! Kom ut!
Ok.
Jose og Luis.
Madonna, som disse herrene har sagt,
forstyrrer dette folk i samfunnet og angir en destruktiv tone.
Hvis du ser på samfunnet vårt nå, amerikansk, vestlig samfunn,
har vi blitt en nasjon med seksuelt dysfunksjonelle folk.
Fansen vil elske filmen. Enkelte vil finne deler av den støtende.
- Men det er deres problem. - Du bryr deg ikke?
Selvfølgelig ikke, for disse tingene eksisterer i livet.
Jeg presenterer bare livet for folk.
Jeg presenterer ikke noe som de ikke eksponeres for...
...hver dag, men kanskje de ikke vil håndtere det.
Hvis du fortsetter å dytte noe i ansiktene til folk,
så vil de kanskje takle det etter hvert.
Vi var oss selv. Vi brydde oss ikke.
Vi var oss selv i filmen og på turneen.
Det hjalp henne med å nå målet sitt også, tror jeg,
med å bryte ned barrierene på den tiden.
- Slam, nødt eller sannhet? - Nødt.
Tungekyss med...
Gabriel.
Ok!
Han er oppe og klar.
Kom igjen!
- Jeg vil se godt. - De ville det.
- Ta tak i hodet! - Ja! Kom igjen.
Det er et hett kyss. Beklager.
Selv som heterofil mann...
...vil du kysse en fyr etter at du har sett det kysset.
Det er et hett kyss.
Jeg tror det generelt har hjulpet,
at... dette har hjulpet mange gutter og jenter
til å bli komfortable med seksualiteten sin.
Jeg hører ikke meg selv. Kan dere høre meg?
Bra. Endelig et bra publikum.
En spesiell person kom nettopp.
En danser fra Madonnas Blond Ambition-turnè!
Glad du er her.
Få høre dere, Stonewall!
Utfordringene og de progressive meldingene i denne filmen
var at du kan være homo og menneske.
For frem til nå,
var det å være homo det motsatte, å være nedbrytende og pervers.
Plutselig kommer det en kraftig melding...
...om at du kan være homo, lykkelig og vellykket,
være full av liv og være ung.
At du ikke trengte å gjemme deg i bakgaten
til en dårlig pub et sted
gjemme deg, gift, late som...
Du kunne være deg selv og lykkelig...
...og likevel være homo.
Jeg husker jeg så filmen da jeg gikk på ungdomsskolen,
og det var den første...
Dette var før Internett.
Jeg leide den på videobutikken,
og det var første gang jeg så...
...homofile.
Ekte homofile, som snakket usensurert,
var seg selv,
og med denne fantastiske kvinnen
som var sånn: “Ja, det er kult.”
Jeg vil være som de fyrene.
Jeg vil...
...være så fri og åpen og... ikke sant.
Som... Ikke sant?
Jeg så to menn kysse for første gang...
...og jeg visste at det gikk bra.
Jeg vokste opp i Michigan i Midtvesten på en gård.
Da jeg så de homofile kysse var det første gang...
...og det var frigjørende.
Jeg fikk denne...
...i begynnelsen av året.
30. desember 2014.
“Hei, Luis.
Jeg ville du skulle vite at som homofil gutt som vokste opp
i et tøft område i østre LA,
så jeg veldig opp til deg.
Jeg vil aldri glemme at moren min tok meg med
for å se I seng med Madonna etter skolen da jeg gikk i sjette klasse.
Og da jeg så deg og de andre danserne på scenen med Madonna,
var jeg så lettet over at jeg endelig kunne identifisere meg med noen,
og at alt ville gå bra.
Jeg lærte meg trinnene dine også. LOL.
Dere var og er fortsatt heltene mine.
Dere ga meg håp da jeg ikke hadde det. Takk, Luis.”
“Da jeg bladde gjennom kanalene i går,
snublet jeg over filmen I seng med Madonna.
Jeg ble umiddelbart tatt med tilbake til ungdommen
og alt jeg måtte takle på det tidspunktet.
Jeg vokste opp i en liten, homogen by.
Denne filmen åpnet opp en verden av muligheter for meg.”
Jøss.
Vokste opp i Midtvesten.
Og hele greia, jeg mener... Faren min var streng muslim.
Jeg husker en gang han flyttet inn til oss en stund,
at jeg måtte...
Jeg pleide å ha Barbie-dukker.
Det var en svær greie. Jeg elsket Barbier.
Jeg kjøpte dem sammen med mamma.
Men da faren min kom inn i bildet i et par år...
...måtte jeg gjemme dem.
Men jeg kastet dem aldri. Jeg gjemte dem.
Jeg husker det nå.
Da mamma og pappa ble skilt,
kunne jeg leke med dem igjen og gjøre mer jentete ting.
Jeg er heit.
Er dere heite?
Ja?
Herregud!
Donger! Kondomer, mener jeg!
- Hei. - Hei, dere!
- Hei, nødt eller sannhet? - Nødt eller sannhet?
Nødt eller sannhet?
Vil dere knulle oss?
Du blir ikke egentlig kjent med en fyr før du ber ham bruke kondom.
- Det er sant! - Det er sant!
Hei, du! Ikke vær dum! Bruk kondom!
Ok?
Samtidig som vi var på turné, tror jeg...
...disse sakene med homoseksualitet, homofiles rettigheter, hindre AIDS
og seksualitet og seksuell makt,
jeg tror hun tenkte mye på det...
...fordi vennene hennes døde.
Dere kjenner sikkert Keith Haring som artist.
UVITENHET = FRYKT STILLHET = DØD
Men jeg kjenner ham som en mann som hadde mot nok til å si sannheten.
Sannheten er at han var homo.
Sannheten er at han hadde AIDS...
...og han fortalte det til alle som ville høre.
I Keiths minne...
...la oss fortelle oss selv sannheten.
La oss fortelle den til hverandre.
La oss møte den sammen.
AIDSKRISEN ER IKKE OVER
Jeg lærte så mye.
Jeg lærte så mye av dem.
Jeg takker Gud. Madonna, jeg fikk turnere med henne,
fordi jeg gikk fra å være homofob til å elske alle.
Jeg vet de kanskje ikke er klar over det, men det har gått så mange år...
...men de er spesielle for meg, de fyrene.
Du tenker ikke på at når det er over så er det over.
Det er et hardt slag. Beklager. Det er veldig hardt.
Derfor var jeg så emosjonell på slutten av filmen.
Gråter.
Fin tid...
...med hverandre.
Vokste opp med hverandre...
...det føltes som vi vokste opp sammen.
I løpet av så kort tid.
Så symbolsk, vi var så unge, symbolsk tid for meg.
Jeg kan se for meg dem som vokste opp, så unge.
Vi hadde alle tatt en kule for hverandre.
For hver av oss. Så nære var vi.
Jeg ville det skulle fortsette for alltid.
Ingen ville av den karusellen.
Posér
Og bra.
Bedre. Ja.
Bra.
Fint. Litt til høyre. Bra.
Du har hatt et tøft liv og er vanskelig å knekke
og en slags energi tar over.
Det er fint, Jennifer, ja.
Bra.
Filmen I seng med Madonna
var bak scenen-dokumentaren om hva som skjedde på turneen.
Men det var en annen bak scenen, som man ikke fikk se.
Og som ingen av oss var klare for å prate om.
Jøss.
Når man ser seg selv i speilet før man går på show,
den gang så jeg på meg selv og tenkte:
“Du vet du er en løgner.”
Ingen i crewet, teamet, ingen kjente til hemmeligheten min.
Han er her om et par minutter.
Ok.
Hva ser du etter når du gjør det?
Mange ting.
Hva som skjer i munnen din.
Alt spesifikt.
Jeg ser på halsen din.
Spesifikt knyttet til HIV.
Man ser på kanten av tungen,
for enkelte får noe kalt hårete leukoplaki.
Hva er det?
Det er små hvite utvekster på siden av tungen. Svelg.
Jeg fikk krampe
eller noe som skjedde med kroppen da vi var i Japan.
De sendte meg til legen,
og de så noe som ikke stemte
og de sa de måtte si det til henne.
Og jeg sa: “Dere sier faen ingenting til dem.”
Jeg var skrekkslagen etter det.
Du blir aldri kjent med en fyr før du ber ham bruke kondom.
- Det er sant! - Det er sant!
Hei du! Ikke vær dum! Bruk kondom!
Det ironiske var at jeg var i en produksjon om å uttrykke seg selv.
Og det gjorde jeg ikke i det hele tatt.
Dette liker jeg godt.
Selvfølgelig ser han glad ut...
han var fortsatt på godsiden.
Jeg bare håper han blir husket for dansingen sin.
Det er uheldig at han vil bli husket for I seng med Madonna-scenen.
Kysset?
Kysset, ja.
Han var flau
og skammet seg over å bli tatt på senga.
Han var ikke der ennå. Han var ikke klar.
Han sto ikke med fanen og prøvde å gjøre det mer akseptabelt for noen.
Han ville bare leve livet sitt og ikke...
...være en advokat for noe.
Det var ikke hans budskap.
Det var hennes.
Hun elsket Gabriel.
Tror ikke hun hadde til hensikt å skade ham.
Hun likte ham veldig godt.
Jeg synes livet er urettferdig.
Her er jeg, denne personen. Alle tror jeg har alt jeg vil, ikke sant?
Jeg vil ha deg, men kan ikke.
Han tryglet henne om ikke å bruke det, og...
...hun ga seg ikke.
Dette er Gabriels søksmål mot Madonna.
Dette er vitneforklaringen som ble gitt under ed til advokatene.
“Før dette, ville man ikke se på meg og si ‘Han er homofil.’
Man ante ikke at jeg var det,
med mindre man var en nær venn, eller jeg valgte å si det.
Under en middag,
fortalte jeg henne at dette såret meg,
at det var et problem.
Da sa hun til meg
at jeg skammet meg over meg selv.
Spørsmål: Hun sa du skammet seg over deg selv?
Svar:
Ja, hun sa jeg skammet meg over meg selv. Hun ba meg om å komme over det.”
Ønsk velkommen til Madonnas dansere fra I seng med Madonna,
Kevin Stea og Oliver Crumes
og advokaten som representerer dem i søksmålet, Debra Johnson.
Oliver og jeg var i samme båt.
Det var klausulen i kontrakten.
Gabriel var i en veldig unik posisjon.
Han saksøkte for å bli tvunget ut av skapet.
Gabriel er ikke her i dag.
Han er den tredje danseren som også er involvert i søksmålet.
- Nettopp. - Sammen med Oliver og Kevin.
Vi har forfulgt dette siden det øyeblikket turneen var ferdig.
Klausulen er for et beløp som skal betales for oss.
Nei. Jeg føler bare at...
Vi var ikke i retten, men vi var på et kontor.
Og det var meg... Kevin og Gabriel
og Madonna tvers overfor oss.
Jeg hadde dårlig samvittighet, men jeg så på henne som...
“Seriøst, Madonna?”
Må vi gå gjennom dette?
Og hennes ansiktsuttrykk var, “Hvordan kunne dere gjøre dette mot meg?”
Men vi ser ut...
“På en måte...
...hvis det ikke var for oss...
...ville det ikke vært noen film.”
- Prøvde dere å finne ut av det? - Ja.
Hva sa hun til dere?
Jeg sendte henne et personlig brev der jeg skrev jeg ville prate.
Jeg ville forhandle. Jeg elsket og savnet henne.
Og svaret jeg fikk var: “Du er på lista mi.”
KEVIN STEA SAKSØKER MADONNA FOR “I SENG MED MADONNA”
Ja, dette er...
Jøss.
Alt dette her. Bilder.
JOSE OG LUIS
Her er det. Dette er musikkartistene Jose og Luis.
Queen’s English.
Ja.
MADONNAS GUTTER UTTRYKKER SEG SELV
Da vi kom til New York,
red vi på en lokal kjendis-bølge.
Så vi bestemte oss for å lage plate.
- Hei, Luis - Ja?
- Introduser deg - Ok
Introduser deg
Ok, jeg heter Luis
Jeg kommer fra sentrum
Jeg er kul og jeg vet det
Hun hjalp oss. Hun koret, og det var bra.
Hun var veldig generøs.
Hvis du ikke kan snakke Queen’s English
Hvis du ikke kan lese Queen’s English
Hvis du ikke kan snakke Queen’s English
Så bare lev det
Det er lett å miste bakkekontakten
når du lever i denne... kjendisbobla.
Livet kom i veien.
Jeg tror Luis kom i veien for meg.
Er det den materialistiske dama?
Etter turneen var jeg høy på pæra.
Jeg trodde dritten min ikke luktet. Seriøst.
Selv da jeg flyttet til Vegas i ’94, var jeg stor.
Jeg var i showet Splash.
Et av de beste danseshowene i Vegas.
De hadde en Madonna-imitator.
Jeg fremførte og koreograferte rollen min.
Jeg kom hit hver kveld. Gikk aldri glipp av et utested.
Jeg gikk på byen. Alle kjente meg.
Det var fantastisk. Trengte ikke betale for drinker.
Jeg drakk mye.
Jeg kjøpte en flaske vodka hver dag.
Den billigste typen. Jeg brydde meg ikke.
Vi gikk på byen, var sammen med Jose. Vi festet mye.
Vi gikk ut. På byen.
Hang sammen med House of Xtravaganza.
Hadde fest der.
Så festet vi over hele byen.
Når du er i den bobla,
bryr du deg ikke om noe, du bryr deg ikke om noen.
Det var glamorøst i starten.
Alle er vakre, ser bra ut og bruker dyre klær.
Vi var i dyre omgivelser.
Så du vet...
...dopet så glamorøst ut.
Jo viktigere dopet ble...
...jo mindre glamorøst ble det.
Så begynte man å gjøre det på mindre glamorøse steder.
Det ble så ille at jeg bodde i en leilighet
med to kasser og en TV...
...og et skap fullt av dyre klær.
Jeg var veldig slem.
Jeg vil ikke treffe han. Jeg bryr meg ikke om henne.
Slo av følelsene. Det var det jeg gjorde.
Jeg brydde meg ikke om noen. Levde i nuet...
...gjorde alt jeg pleide, for å slippe å tenke.
Det høres nesten ut som at du ikke hadde noe liv.
Det var ikke noe liv. Jeg bare festet.
Noen ganger hadde jeg ikke penger, så jeg gikk ut da også.
Det var fælt. Noen ganger hadde jeg ikke noe sted å sove heller.
Så ville jeg... jeg kunne alltid gå til utestedet.
Det var: “La meg finne noen jeg kan sove hos.”
Mest fordi jeg hadde mange venner jeg kunne sove hos.
Ofte hadde jeg ikke noe sted å bo. Det var fælt.
Det var så... Skulle jeg ringe mamma?
“Hør her, har ikke noe sted å bo.”
Jeg ville aldri... Jeg ringte henne ikke for ikke å såre henne.
Men jeg såret henne mye mer ved å ikke fortelle henne...
...hva som faktisk pågikk.
Jeg husker jeg sendte ham til New York og gråt i bilen...
...sa han var i faresonen.
Og...
...hva måtte jeg fortelle ham?
Hva annet var det å si?
“Vær forsiktig.”
Men det fungerte ikke.
Jeg visste ikke at Gabriel var HIV-positiv eller hadde AIDS,
han fortalte det ikke.
Da jeg dro til Italia ringte jeg ham ofte fra settet.
Etter showet ringte jeg...
...nesten hver søndag.
Så ringte jeg og moren svarte.
Og jeg sa, “Er Gabriel der?”
Hun sa, “Nei,
det vil han aldri mer.”
Og jeg sa: “Hva?”
“Hva er det du sier?”
Han fortalte det ikke, så fikk han aldri fortalt det.
Og jeg...
Det var en gave, på en måte...
...men en jeg angrer på at han måtte...
At han måtte...
...holde det hemmelig,
og hvordan det var for ham å bekymre seg for å si det.
Det var skremmende.
Det skremte folk til taushet.
Det var en stille kamp du kjempet alene.
Noen dager kom jeg inn og han gråt,
og han var...
...utrøstelig...
...og redd for smerter og...
Bekymret seg for hva som skjer neste gang.
Han ble bare mindre.
Jeg husker at han snakket med hundenem...
...og han sa at hundene sluttet å lytte,
for stemmen endres når man blir så syk,
ikke samme kraft i stemmen.
Man blir en annen person.
Hundene skjønte det og ville ikke høre på ham,
for de skjønte at han var syk.
Og...
Han endret seg på alle måter.
Fra denne vakre, robuste... unge mannen
til denne sykelige... skapningen.
Tror du Gabriel visste at han var HIV-positiv på turneen?
Ja.
Det var vanskelig for Gabriel å være ærlig om å være homofil
og deretter ærlig om å være smittet.
Han hadde en stor del av seg i skapet.
Der er ironien
i turneens budskap.
Men da han danset, kunne han slippe seg løs,
og det var en trygg måte å uttrykke seg på.
Jeg tror han rømte inn i dansen
som en måte å være seg selv på
uten å måtte avsløre de andre tingene.
Beklager.
Ok.
Hva tenker du på?
Bare Gabriel og... Carlton.
Ok.
Ønsker du at han hadde fortalt det?
Ja.
For det hadde vært greit.
Det hadde vært greit.
Og gå videre.
For det ligger stor makt i å lære å gå videre.
Det var showet vårt for i kveld.
Tweet meg eller send en e-post.
Hvem vil dere se på Where Are They Now?
Takk for at dere så på. Sees neste uke.
Da jeg fikk diagnosen i 1985,
var jeg allerede kjemperedd i...
85, 6, 7, 8, 9, 1990: fem år.
Jeg var hadde veldig mye
frykt og hat for de spedalske.
Det føltes slik.
Den indre stormen var bare
å prøve å lure andre...
...for å bli akseptert.
Å bløffe at du er sterk.
Bløffe at du er selvsikker.
Bløffe at du tror du ser bra ut.
Bløffe at du tror at folk virkelig bryr seg om deg.
Bløffe om omtrent alt.
Jeg vil snakke om noen...
noen av dem du har jobbet med i din lange karriere.
Prince, Ricky Martin, Janet Jackson, David Bowie,
Céline Dion, George Michael, Lady Gaga, Beyoncé.
Men jeg vil snakke om...
Hvordan begynte samarbeidet med Madonna?
Jeg tror mange kjenner deg best
fra Blond Ambition-turneen og I seng med Madonna.
Jeg begynte å bli deprimert av hele situasjonen.
Jeg ønsker at det skal gå i glemmeboka
og vil ignorere søksmålet og det som skjedde...
...men hun er verdens mest synlige person.
Hun er overalt.
På alle magasinforsider. Det er bilder av henne overalt.
Folk snakker om henne.
Folk snakker med meg om henne.
Og det som kom opp, da hun kom opp i en samtale,
var at noen i verden er sint på meg.
Jeg har lidd mye fordi hun ikke har vært i livet mitt.
Ikke som sjef,
men som en person i livet jeg så opp til og elsket
og kunne relatere meg til.
Hjørne.
Suppe.
Jeg mistet nesten familien min. Måtte trygle.
Moren, faren, broren og søsteren min.
For jeg trodde jeg var noe.
Jeg gjorde det rette. Sluttet å drikke.
Men de visste ikke det... For det skjedde på dagen.
Men flere år senere fikk han...
- I 2006. - ...ansiktslammelse.
Noen ganger ser man det.
Når du smiler, ser man at denne delen ikke er like stor,
og at øyet er knepet sammen av og til, spesielt når han er sliten.
Det er nervesystemet.
To ganger har det skjedd vonde ting.
De sa til oss: “Det er noe som kan skje.
Én av hundre får det.”
Det kan skje hvem som helst.
Vi tenker alltid
det er fordi du hadde anfall,
- og at nervesystemet var i sjokk. - Ja.
Men det kan skje nå, men vi prater.
De sier alle... Nei, du må... du våkner med det.
- Du våkner med det. Min feil. - Eller du er dramatisk.
- Og ansiktet kan stivne. - Rykninger i kroppen.
- Og det... - Hele fjeset.
- Jeg våknet... - Han kunne ikke blunke.
Jeg kunne ikke blunke. Jeg snakket slik da jeg våknet.
Hvordan går det?
Bra time.
Takk.
Hei. Hvordan går det?
BROADWAY DANSESENTER
Hvordan går det med dere?
Og dra det opp igjen.
En gang til, helt ned.
Og plié.
Rull sakte opp.
Bli i plié. Skyv hoftene frem. Bra.
Og rull opp igjen. Siste variasjon.
Helt ned.
Det er tøft, for jeg har aldri snakket om det,
og dette er første gang, så...
Også i 1987,
må ha vært rundt... desember...
Jeg følte meg ikke bra, det var noe med nyrene.
Jeg var alt i New York.
Jeg hadde ikke forsikring her, så jeg dro til Belgia for å sjekke meg,
og det var noe med nyren, men de fikset det, og alt gikk bra.
De tappet litt, og de sa det ikke var noe problem.
Men dagen før jeg dro, fikk jeg en ny telefon,
og de ba meg om å komme tilbake,
for de ville snakke med meg.
Jeg tenkte: “Det var rart.”
Jeg og moren min dro. Jeg husker ikke hvor sykehuset var.
Det var nær Antwerpen. Jeg dro til sykehuset.
Moren min og jeg gikk inn på rommet
og legen snakket med oss, og der sa han til meg:
“Beklager, jeg er redd for at du har HIV.”
Når noen forteller deg:
“Hør her, du har bare fem til ti år igjen.”
Alle faller som fluer.
Jeg gikk i svart. Ville ikke snakke om det.
Moren min lovte å ikke si noe,
så det var mellom oss.
Selv i dag er det ingen som vet det.
Jeg har alltid holdt det hemmelig.
Det var en veldig mørk periode i livet.
Det tok meg til mange mørke steder.
Å ikke kunne jobbe og feste og bare “Vil jeg bli syk?”
Så dør én venn, så en annen. Så går jeg ned i vekt. “Vent. Er jeg ok?”
Jeg ser konstant på meg selv. “Ser jeg syk ut?”
Ingen å snakke med. Det var det vanskeligste.
Det var tøft.
Ikke noe sted å bo av og til. Det var fælt.
Jeg ville likevel ikke dra.
Hva skulle jeg gjøre? Dra tilbake til Belgia og gjøre hva da?
Ringte ikke mamma.
“Mamma, hør her, jeg bruker masse dop.” Og nå...
Unnskyld, men jeg gjør dette også.
Jeg tror mange er i en slik situasjon,
eller har vært det.
Om jeg kan berøre én person, hadde det betydd mye for meg,
for jeg vet det er jævlig.
Og om du ikke har noen... Og jeg er en sterk person,
og jeg tror jeg overlevde fordi jeg er sterk.
Ikke alle er like sterke,
for det kødder skikkelig med hodet ditt.
Ned igjen. Fint. Haka ned. Smil med øynene.
Hva er hemmeligheten?
Rett litt på hodet.
Der, ja. Ned med haka. Bra.
Bli der.
Selv etter showet med henne, var jeg i bløffemodus.
Men jeg var fortsatt i verden etter turneen.
Jeg er fortsatt her og prøver å representere det de så meg som,
som om jeg var supermann.
Seier hver gang.
Jeg visste at jeg ikke var det.
For i mine andre øyeblikk, var jeg skrekkslagen.
Jeg beviste at jeg var svak, for jeg sto ikke opp for meg selv.
Det har vært en veldig...
...vanskelig ting å endre.
Fra meg til meg.
Hadde jeg vært trygg på meg selv,
hadde jeg ikke trengt oppmerksomhet hele tiden.
På en restaurant. Ikke sant?
Jeg er på restaurant med deg, men hvem er det der borte?
Og jeg må være supersjarmerende så de sier noe,
så må jeg gi en annen noe, så de legger merke til meg.
Det er mye greier.
Det var interessant å se meg selv svinne hen.
Jeg var redd for å gå ut.
Jeg ble bokstavelig talt så liten.
Elsker dere også. Jeg vil si noe.
Herregud, jeg ser ukomfortabel ut.
Negler.
...som var en venn av meg som døde av AIDS for litt siden.
Dere kjenner sikkert Keith Haring som artist.
Ansiktet allerede. Jeg ser livredd ut.
...med mot nok til å si sannheten.
Sannheten her, han var homofil.
Sannheten er, han hadde AIDS...
...og han fortalte det til alle som ville høre.
Til minne om Keith...
...la oss fortelle oss selv sannheten.
La oss fortelle den til hverandre.
Kan ikke vente med å komme av.
Hva tror du turneen med Madonna har betydd i livet til Jose?
Hun synes jeg fortsatt burde danse med henne.
At jeg fortsatt skulle vært der.
At det var da det var bra.
Hun sier hun ikke skjønner...
Hun sier jeg skulle fortsatt å danse med Madonna, med alle,
for jeg hadde mange muligheter.
Og hun sier at samme dør som jeg åpnet,
er den jeg lukket for meg selv.
Tror det var en lørdag eller søndag.
Og vi... Jeg gikk til huset hennes alene.
Og... bare var sammen med henne.
Vi gikk for å kjøpe blader.
Vi ble tatt bilde av. Det var som et paparazziøyeblikk.
Jeg tror det var en av de siste gangene jeg så henne...
...da alle de tingene skjedde.
Heroinen og alt det.
Hun sa til meg
at jeg trengte hjelp.
At vi trengte hjelp.
Men enda viktigere, at jeg trengte hjelp.
Og du vet...
...det er en av grunnene til at hun...
...sakte trakk seg unna oss.
Jeg tror jeg skjønte da, at
“Å nei, jeg tror ikke jeg får se henne mer.”
Det var noe i underbevisstheten
eller langt bak i bevisstheten som sa
at nå begynner det å... svinne hen.
Hun sier at når jeg var liten...
En gang så hun et bilde av et hus på et postkort,
og hun viste det til meg,
og sa at en dag skulle jeg kjøpe huset til henne.
Så plagde det henne, for hun trodde at de...
Hun trodde at jeg fikk muligheten til det.
Hun sier jeg har gjort så mye,
så mange store ting.
Hun sier jeg burde ha fortsatt.
Jeg fikk aldri kjøpt det huset.
Hun sa at det plagde henne mye.
Hun sier at jeg kunne hatt det, en stor mulighet.
Hun føler at snart... vil ha det huset en dag.
Hva tror moren din at gikk galt for deg?
Hun vet ikke.
Bare at det er mange ting.
Jeg bare forsvant og levde livet.
Hun vet ikke engang halvparten.
Hun ville du skulle...
Fortsette karrieren jeg har jobbet for siden jeg var barn.
Føler du det samme?
Ja. Noe annet ville vært dumt.
Absolutt.
- Hun sier... - Hva tror du skjedde?
Hvorfor klarte du ikke å fortsette i de baner?
Jeg klarte ikke å fortsette fordi jeg ble usikker.
Jeg ble såret av så mye i kjærligheten og livet.
Ikke sant?
Begynte å tvile på meg selv...
...om ting og...
...lurte på om jeg var den neste som skulle dø og slike ting.
Det var en mørk tid.
Men jeg var veldig sterk,
på den måten at jeg ikke lot noen få vite hva jeg gikk gjennom.
Mye av tiden.
Glem at mamma... Jeg var aldri...
Jeg hadde reist, så.
Jeg følte ikke...
Jeg følte at fordi jeg ikke fikk suksess,
og hadde rotet til alt, så var det ikke noen vits at jeg var der.
Så jeg forsvant... en liten stund.
Glissade, jeté, jeté, assemblé.
Sissone, sissone.
Holdning og holdning.
Ta-da!
Bukket mitt.
Ikke sant?
Likevel så mange folk deg og ble inspirert til å være...
Fortsatt ærefrykt.
Jeg tenke: “Hvordan er det mulig
at så mange kan være inspirert av meg?”
Ikke sant?
Det var ikke min intensjon, å bevege så mange.
Jeg skjønte det ikke da.
Ikke før mye senere i livet, skjønte jeg hva jeg hadde gjort.
Jeg sa: “Vent litt. Du har berørt folk med det du har gjort.”
- Er det trøstende nå? - Ja.
Om jeg ikke har noe annet...
...så er det nok for meg.
Carlton.
- Hold kjeft. - Hvordan går det?
Herregud!
Slam!
Carlton, hvordan går det?
Jesus! Hei, voksne mann. Se på deg.
- Det er ungkar nummer tre. - Hei, bror!
Luis!
Herregud!
- Hvordan går det? - Bra. Godt å se deg.
- Hvordan går det? - Bra.
Ta av brillene. Jeg vil se øynene dine.
Nei. Tuller.
Herregud.
Jøss!
Hei, vennen. Hvordan går det?
Hvem er dette?
Vi gjør jazzhender.
Fy faen!
- Vennen! - Hva skjer?
Herregud!
Min Kev.
- Herlighet. - Dette er rart.
Det er så rart.
Vent litt. Vent.
Jose!
- Herregud! - Du er nydelig.
- Herregud! - Hei, kjære.
- Herregud. Elsker jakka. - Jose.
Det er en nydelig jakke.
Hvordan går det?
- Jose. - Jose.
Du lukter godt.
Herregud, kompis. Godt å se deg.
Hei, kompis.
Jeg bare, se på denne voksne mannen.
- Vi har alle... Vi ble voksne. - Vi ble voksne.
Skål!
For familie og brødre, ikke sant?
- Og søstre. Unntatt... - La meg si dere...
Ingen tall i kveld.
Hvor lenge er det, 25 år?
Jeg bare: “Kan vi ikke si det er lenge siden?”
Jeg får meldingene der det står at dere alle...
- Turneen endret livet mitt. - Jeg vet.
Filmen endret livet mitt.
Hver og en av dere. Jeg mener...
- Jeg vet. Det er sant. - Vi var ikke klar over det.
- Vi var ikke... - Jeg var heller ikke det.
Jeg gjorde mye kjipt, og om en finger var feil, klikket hun.
Samme her.
En kveld sa han: “Jeg ser ikke hånda hennes.”
Og jeg bare: “Seriøst?”
Hvordan var livet for deg? Hvordan...
Følte du at du droppet ut, eller var det utfordrende?
Jeg begynte å gå på audition igjen,
men jeg følte hver gang,
at jeg aldri lenger gikk inn som vanlig danser.
Alltid som Madonna-danseren.
De hatet meg uten grunn. De visste ikke hvem jeg var.
- Eller de hatet henne. - Eller elsket deg.
Gikk aldri på audition igjen kun som en god danser.
- Som en vanlig danser. - Det var alltid sammenkoblet.
Det åpnet dører, men var samtidig en forbannelse.
Skulle ønske hun var her, for det var ikke bare...
Det var mer...
Det var ikke bare dansere som jobbet for en popstjerne.
- Det ble... - Dypere.
Dypere. Nettopp.
Vi ble en familie, og vi var alle unge.
- Det... - Og at alt det skjedde
og å ikke være noe etter det,
enten fordi “Du dreit deg ut”
eller: “Det er bare tull med dere, jeg taklet ikke rotet deres
og du og Luis og dere.
Det ble for mye. De saksøkte meg, og jeg var...”
- Noe. Bare ikke ingenting. - Ja.
Jeg føler ikke at jeg har noe... negativt mot henne.
Jeg tror den største skammen, eller...
...jeg savner kjærligheten.
Jeg elsker henne, alltid, jeg har aldri sagt noe stygt om henne.
Skulle ønske hun var her
bare fordi jeg føler...
...det hadde vært fint å kunne relatere meg til henne som voksen.
Jeg synes ikke hun skylder oss anerkjennelse.
Hun ga oss en fantastisk mulighet.
Og du vet...
Jeg mener, vi har levd livene våre.
Jeg er ikke...
Jeg sier bare at hun ikke skylder oss noe.
- Noe. - Ikke sant?
Jeg mener, det...
Det som kom ut av den erfaringen, kom fra det vi gjorde.
Vi ble dem vi er i dag på grunn av oss.
Ikke sant?
Det var flott at det skjedde sammen med henne.
Det var det virkelig. Det var en viktig tid.
- Og alle stjernene var på riktig linje... - Ja.
...for meg, Jose og dere.
Vi gikk fra ikke-eksisterende
til...
- Eksisterende. - Eksisterende.
Dere.
Gabriel, elsker deg, jeg vil du skal høre.
Du endret livet mitt.
Du endret livet mitt,
for jeg kom fra gata, som dere ikke skjønner noe av,
fra New Orleans, ikke N’awlins.
New Orleans, i Lafayette Projects.
Det var ikke...
...vanlig med homofili og slikt.
Og...
...å komme inn i verdenen...
...dere hadde...
Jeg er så heldig og takknemlig.
Dere er som familie for meg.
Uansett hvor mange år som har gått,
jeg sitter her nå...
...og det er som om vi aldri skiltes.
Vet ikke hvorfor jeg er emosjonell.
Det er ikke tristhet eller noe.
Det er overveldende... kjærlighet.
Det er greit.
Det er mye kjærlighet. Bare det.
Ikke noe tristhet.
Dere er som brødrene mine.
- Så nødt eller sannhet. - Herregud.
Nødt eller sannhet. Sannhet.
Sannhet.
Det som har vært...
Hva har vært tøffest å takle i livet?
Dop og alkohol.
Jeg tror det som reddet meg...
...var moren min.
Hun sendte meg til Los Angeles for å...
...tørke opp.
Og...
Jeg tørket opp fra heroin.
Heroin. Heroin fikk meg i kne.
- Ja. - Tok du heroin?
Fortell oss
hva som har vært den største lærdommen i livet,
det du har lært mest av.
I forhold til hva? Som...
Som du har lært. Fortell.
En ting er...
Å ikke dømme, tror jeg.
Den største visdommen er å ikke dømme noen.
Og å vite at alle går gjennom noe, og alle...
Alle går gjennom noe,
så ikke døm dem.
Det er nok det nyttigste jeg har lært så langt i livet,
nå som jeg er 46.
Sannhet?
Hvis du...
Nå som du er på et litt annet sted i forhold til homofilien...
...om du skulle hatt sex med en mann,
hvem her skulle det vært?
Herregud.
Ok.
Det er det ikke noe svar på. La meg fullføre. Årsaken?
Fordi du, du, du, du, du og du er brødrene mine.
- Ok, men det er ikke... - Nei, nei.
Nei, nei, nei.
Spørsmålet er nødt eller sannhet.
- Leken er nødt eller sannhet. - Og du sa sannhet.
- Jeg sa sannhet. - Jeg ga deg en sannhet å svare på.
- Ja. - Hvem?
Ikke om du ville eller ikke.
Spørsmålet var, hvem av dem, om du måtte?
- Ok. - Velg. Bare velg.
- Og hvorfor? - Ok. Alle sammen.
Nei. Hvem. Én.
- Bare én. - Én.
Vi dømmer ikke. Dette er hypotetisk.
- Jeg må ta én? - Ja. Og hvorfor.
Og hvorfor.
Gabriel.
Ok. Hvorfor?
- Hvorfor? - Ja.
Han er alltid yngre enn oss andre.
- Hvorfor det? - For han er ikke her.
- Hvorfor det? - Nei.
For han var uskyldig.
For meg.
Ok.
Slam, nødt eller sannhet?
Han er full. Han slurper.
Sannhet, sannhet. Jeg vil ikke kysse noen.
Dere er som søstre. Jeg tar sannhet.
- Du kan ta nødt og kysse meg. - Nei. Jeg vil ikke kysse deg.
Jeg tar sannhet.
Ok.
Hva er din største frykt?
Wow.
Hva er min største frykt?
Jeg må se på Jose,
for du gir meg alltid så mye styrke.
Jeg tror min største frykt er og var...
...at folk skulle finne ut at jeg hadde HIV.
Det har vært min største frykt. Jeg fikk diagnosen i 1987.
Ja, være HIV-positiv.
Det har alltid vært min største frykt,
at folk skulle finne det ut.
Og jeg føler meg så... Det er, jeg vet ikke.
Jeg ville aldri dele denne historien med noen andre enn dere.
Jeg mener, jeg fikk diagnosen i 87,
og endelig i 2015, så vil jeg være fri.
Kjære.
Du også. Du også. Du også.
- Det er tre personer. - Herregud.
Jeg vet det.
Det var min første seksuelle erfaring. Ja.
Jeg visste ikke noe om det.
Den gode nyheten er at du er levende bevis på at det ikke er en dødsdom.
Det er derfor jeg forteller historien,
for jeg vil dele den, som Carlton.
Jeg vil dele med ham.
Jeg kan ikke tro hva jeg hører.
Har alltid villet si det til noen.
- Herregud. Takk. - Men det er tøft.
- Takk. - Og aldri...
Jeg visste øyeblikket ville komme.
Jeg bare... Det var aldri riktig tidspunkt.
Kan jeg si noe til dere begge utenom nødt eller sannhet?
Kan jeg si noe utenom dette?
Hvis dette var før Madonna, ville jeg vært redd for dette.
Jeg ville ikke...
- Herregud. - Hva føler du rundt det nå?
Det er vakkert å komme ut og uttrykke seg selv
for du holdt noe inne.
Ja, du vet, jeg bare...
Herregud, kompis.
Ja. Men samtidig har det vært en velsignelse,
for det... har gjort meg til den jeg er.
Det er... Det endret så mye.
Det øyeblikket man får diagnosen,
er det som om verden faller i grus.
Jeg vil dere skal vite at det er nytt håp
for alt du gjør og som skal skje
for du tok dette skrittet i dag.
Det er fantastisk, Slam.
- Takk. - Ja, absolutt.
Fire, fem!
Jeg er ikke sint på det! Hvis du vil ha inn én ting til,
og du vil gjøre “voom” som siste posering, finn ut av det.
Du vil at det skal tolkes. Kroppsspråk er alt.
Kom igjen. På nytt.
Fem, seks.
Fem, seks, sju,
sakte,
sakte, sakte.
Bra.
Siste.
Vær stolt.
Vær stolt, hva enn det er.
For alle er noen.
Ja!
En av tingene vi gjør hvert år,
er å ære noen som vokste opp med Jazz Camp,
og som var en veldig viktig del av arven i dette programmet:
Mr. Gabriel Trupin...
sønn av vår kjære Sue Trupin.
TAKK TIL LUIS CAMACHO, OLIVER CRUMES III, SALIM GAUWLOOS
JOSE GUTIEREZ, KEVIN STEA GABRIEL TRUPIN, CARLTON WILBORN
Tekst: Tone Pedersen